Antická filozofická tradice a její vliv na pedagogické myšlení (Sokrates, Platon,Aristoteles, Seneca, Quintilianus).

Od Jůvy(Základy Pedagogiky: pro doplňující pedagogické studium)

Vývoj výchovy a pedagogiky:počátky výchovy a starověká výchova(str. 23-27)

"V Egyptě, v Mezopotámii a v Persii od 4. tisíciletí př. Kr.... se poprvé setáváme se školami, které vzikaly při chrámech a panovnických dvorech. Učily vybranou mládeř z nejvyšších sociálních vrstev písmu, základnům vědění, ale i medicině, stavebnictví a vojenství."

(Není z Jůvy ale...) Egyptání dělali tohle...

Řecké Filosové
V Řecku byly sofisté "které učili řečnictví a popularizovali svou filozofii charaktristickou sensualismem, relativismem a subjektivismem. ... věnovali přírodním vědám a jejich praktické aplikaci v řemeslech... Vytvořili soubor tří základních studijních oborů, zahrnující gramatiku, rétoriku a dialektiku(tj. umění vést rozhovor), ktrý byl později přejat scholastikou"

Proti Sofistům byl Sókratés(469-399) který učil o "absolutní ravě a mravní dokonalosti." Podle Sókratése, "nejvýšší mravní ctností je moudrost."

Sókratův žák byl Platón(427-348). "Platón uvedl podněty svého učitele do ucleného filozifického systému. Od roku 380 př. Kr. vedl vilozofické besedy v aténském gymnáziu Akademii, nazvaném podle antického hrdiny Akadema(odtud i dnešné použití toho názvu). Ve své filozofii chápe Platón reálný svět jako pouhý odraz dokonalého světa idejí. Nejvyšší ideou je idea dobra, které jsou podřízeny idea pravdy, idea krásy a idea spravedlnosti a jim pak ideje další."

Osmi kniha Platónův kniha Politika je věnováná vzdělávání.

"Ve své pedagogice vyžaduje Platón veřejnou výchovu veškeré mládeže z rodin svobodných občanů (tj. hochů i dívek), a to ve státní škole již od předškolního věku. Cíl výchovy vidí v přípravě řádných občanů, kteří budou odpovědně a úspěšně plnit své sociální funkce. "

Aristoteles(384-322) byl žákem Platóna.

Římské Řečnicí
Seneca Starší není důležitý osoba.

Seneca mladší (4 př. n. l. - 65 n. l.) Je taký snád nedůležitý(doufám). Esej v angličtině o Senicy pedagogice

Quintilianus (35-96 n. l.) římský řečník, který napsál dílo "O výchově řečníka."